Защо си мислех, че животът ми има смисъл?
Защо си мислех, че мога да бъда някой?
Пиано концерт ли?
Нямам избор.
Вечерята след това е важна.
Не трябва ли да се съсредоточиш върху следващата си роля?
В последно време отзивите не са добри.
Това не те засяга.
Невероятно красива актриса, която се издига в света.
Очаквах повече от теб...
Закъснях.
Все едно, изглежда ще започне второто изпълнение.
Лихт Джекиленд Тодороки.
Твърдят, че е единственият,
който с ангелската си музика, може да разплаче всеки.
Реших.
И ти ли ще дойдеш на вечерята?
Ако е така, тогава ще седна по-далеч от теб.
Не, не е нужно.
Отново ли имаш някаква странна работа?
Нямам против, само не се отдалечавай много.
Добре, внимавай със злополуките.
Чао.
"Известна актриса намери смъртта си при нещастен случай."
The Eastern Spirit Subbing Squad представя
= Епизод 10 =
Не можем ли да говорим лице в лице? Проклет таралеж!
Решено е.
Не ме интересува дали си безсмъртен или не, но...
Да те убия тук и сега, това е мой дълг като ангел.
Прав си, самопровъзгласил се ангел.
Не е лоша идея да те убия, преди да си станал по-опасен!
Ангелче...
Колко велик мислиш, че си?
За света, животът ти е без никаква стойност.
Не ме приравнявай до твоето ниво.
Лихт Джекиленд Тодороки.
Ще ти го докажа, като те убия още тук.
Аз ще те убия, проклет таралеж.
Какво става?
Тези трусове... - Да не се е случило нещо горе?
Тялото ми натежава. Какво е това?
Раните ми зарастват бавно.
Но щом аз съм така, тогава той е още по-зле.
Трябва да приключа това веднъж завинаги...
Пълзи завинаги в калта, проклет таралеж.
Добре ли си, Лихт? Ще умреш.
Защо се изправяш?
Какво му става на този?!
Това е достатъчно.
Аз съм си аз, а Лихт е Лихт.
Вече не ми пука.
Удивителен си, Лихт! Можеш да станеш какъвто пожелаеш.
Защо се смееш? - Аз съм си аз? Не ме разсмивай.
Хората, които не полагат никакво усилие говорят така.
Знаеш ли, Лихт...
Опитвам се да те науча с добро.
И ти и аз сме второстепенни герои.
Второстепенен ли? Няма подобно нещо на този свят.
Не, мисля, че съществува един.
Второстепенен таралежо, ти си единственият!
Сега като погледна, говориш само глупости и даже нямаш име.
Нека те науча на нещо, второстепенен таралежо.
Да желаеш
и да се трудиш за нещо, това те прави този, когото си.
Това те прави несравним с никой друг!
Ти нито желаеш, нито се целиш...
Ти, който не полагаш усилия за нищо нямаш правото да говориш за себе си!
Алчност ли? Не ме разсмивай!
Та ти нямаш никакви цели.
Уникален ли? Силни думи от някой, който изобщо не полага усилия!
Какво по дяволите знаеш ти?!
Офелия!
Къде ли отиде... - Стой там!
Отстъпи две крачки назад!
Добра работа!
Принцесо!
Добре ли сте? Откъснахте ли го?
Да, достигнах най-големия. - Ами...
Удивително! - Благодаря!
Офелия!
Ти също се справи добре.
Какви ги вършиш?
Изглежда ще си имам сестричка.
Затова бера плодове, за да го отпразнуваме.
Радвам се.
Кралското семейство ще се увеличи.
Ясно.
Офелия, да не си надебеляла?
С какво ме сравняваш?
Няма да остана завинаги малко момиче.
Така е.
Бракът ми е решен.
Не е кой знае каква изненада, нали?
Ще бъде с принц от съседното кралство. Наложително е.
Изглежда битката за границата е достигнала критична точка.
Ако продължава така, ще има война.
Съюзът се нуждае от физическа форма.
Да избягаме! Този брак не е правилен!
Ако избягаш с мен, ще получиш свободата, която желаеш!
Това, което желая не е свобода.
Тогава какво?
Каквото и да е, аз ще ти го дам!
Нищо ли не желаеш?
Има едно нещо.
Добре, тогава аз ще... - Желая мира на кралството.
Аз ще се превърна в символ на мира.
Ще бъда връзката между двете кралства.
Искам да го направя.
Разбираш ме, нали?
Когато отида в другото кралство, ще трябва да те скрия.
Е, мисля, че мога да те взема като домашен любимец.
Ще бъде скучно и за двама ни.
Вампир?!
Ужасен е!
Мирът настъпи.
Двете кралства успяха да се свържат благодарение на нея.
Но само за малко.
Това, което тя желаеше изчезна за миг.
Сключихме съюз!
Дадоха ни принцесата, за да ни хванат неподготвени?!
Ако това продължава, хората няма да стоят тихо!
Убийте принцесата! - И им покажете тялото й!
Офелия!
Да тръгваме! Разполагаме само с тази нощ!
Никъде няма да отида.
Ще те убият, ако останеш тук! Дори писмата към краля бяха върнати.
Нямаме много време, бързо!
Послушай ме поне веднъж!
Да избягаме! Аз ще те защитя!
Защо се смееш?
Втори път ме молиш да бягам.
Бързо или ще умреш!
Не искам да бягам.
Още по-малко желая свобода.
Казах ти вече.
Това, което желая, е мир.
Сега желая мира и на това кралство.
Желанието ми стана толкова голямо, че може би е невъзможно да се сбъдне.
Аз съм ненаситна като твоя Ева, Алчност.
Грешиш...
Това не е...
Аз желая мир.
Такава искам да бъда.
Ще постигна мир.
Моля те, не ме спирай да бъда такава, каквато съм.
Не плачи, глупако.
Не подхожда на истински вампир.
Така е,
аз съм вампир!
Мога да отнема живота на всички.
Всички, които опитат да те убият. На цялото кралство.
Няма да го сториш.
Няма да ми отнемеш това,
което желая.
Не искам...
Аз не съм толкова добър...
Прости ми.
Благодаря.
Благодаря ти, Беззаконие.
Мой Ромео.
Каква жестокост!
Да екзекутират принцесата...
Колкото и време да мине,
във все още несъществуващи страни с непознати езици,
сцени като тази ще се повтарят безброй пъти.
Тъй като това е жертва в името на мира.
Народе от двете кралства, чуйте ме, моля ви...
Не ме екзекутират, защото нямах друг избор.
Тук съм по собствено желание.
Защото обичам мира повече отколкото обичам себе си.
Каква бях за всички вас?
Ако не съм достойна за вашата любов,
ако ви е жал за мен
или оплаквате смъртта ми...
Надявам се, че след нея, всички от двете кралства
ще могат да засадят по едно маслиново клонче в знак на мира.
За всички, които обичах...
Офелия!
Насам, бързо! - Какво?
Много е сладък!
Това е статуята на мира.
Какво има там? - Той винаги е тук...
Ето го! - Колко е сладък!
Дядо казва, че винаги стои тук.
Каза, че пази статуята.
Ти постигна това, което желаеше.
Мирът стана реалност.
Но дори така...
Моите сълзи не спират.
Затова ти казах да не се влюбваш.
Предишното дете, дойде да ми се присмиваш ли?
Това е спешно съобщение.
Трябва цялото семейство да го обсъдим.
Какво ще решаваме сега?
Правете каквото искате.
Сънливият Аш иска мнението на всички.
Не мислех, че първите думи на брата, който не съм виждал отдавна
ще бъдат толкова ужасни, като "Аз ще го убия."
Единственият човек, способен да създаде Сервамп.
Да го убиеш ли? Мислиш ли, че с това ще постигнеш мир?
Наистина ли?
Можем ли да наречем това "мир"?!
Аз не мога!
Не го казвам, защото го мразя.
Тогава защо?
Опитваш се да убедиш себе си, че бащата, който ни е създал,
е добра жертва в името на мира?
Какво? Какво е това?
Не се мисли за някакъв трагичен герой!
На кого го казвам?
Този човек е невероятен.
Да.
Също така...
Би трябвало да е някой наистина специален за нас.
Да...
Най-вече за батко...
Не можех да разбера.
Защо батко каза, че "той" ще го направи?
Какво е правилно и какво трябваше да направим?
Какво трябваше да правя оттук нататък?
Когато се върнах в кралството...
...мира вече го нямаше.
Кралствата, които беше свързала, и двете...
бяха разрушени от друго по-голямо кралство.
В какво се превърна?
Всичко е наред.
Не тъжи, Офелия.
Все пак не си сама.
Няма никакъв смисъл да живееш.
Не си единствената, която се чувства безполезна.
Всичко на този свят е безсмислено...
То е част от сцена без никаква стойност.
Браво! Възхитително!
Не спирам да плача! Беше направо поразително!
Ти си същински глупак, проклет таралеж.
Знаеш кой съм? - Разбрах го на мига.
Казах ти вече.
Единственият незначителен си ти.
Чакай! Какво мислиш да правиш? Не можеш да излезеш вече оттук.
Мой ред е.
Сядай там и мълчи.
Дори един проклет таралеж като теб може да бъде част от моята публика.
Защо свириш на пиано?
Беше обещание към един приятел
и реших да го спазя.
Готов съм на всичко за това.
Мога да ги видя,
лицата на хората, които плачат на моите изпълнения.
Мога да чуя
звука от сълзите, падащи в техните ръце.
Ти нямаш, нали?
Въображение ли?
И съвършената фантазия, създадена от него.
Но аз не искам тъжно произведение,
изсвири едно весело.
Това не го решавам аз.
Зависи изцяло от теб, почувствай го както пожелаеш.
"На Елиза".
Името "Тереза" не било прочетено правилно,
заради лошия почерк на Бетовен.
Тази история е популярна.
Бетовен бил влюбен в Тереза, жена от различна социална класа.
Това е най-популярното обяснение, но...
Лихт,
не харесвам това произведение.
То е наистина тъжно.
Не произведението е тъжно.
Тогава кое?
Аз ли?
Да...
Аз наистина...
Аз съм, аз... ясно, аз...
Ти си малко момче.
Ти си старица.
Ти си цвете.
Ти си вселената.
Ти си аз, а аз съм ти.
Така е. Всъщност...
Можех да бъда какъвто пожелая.
Представи си каквото пожелаеш.
Кой съм аз?
Аз съм този, който не искаше да пусне ръката ти...
Този, който желаеше да те защити.
Този, който искаше да защити това, което ти желаеше да опазиш.
Аз бях този, който желаеше да ти каже,
че те обича.
Защо не опитах да бъда такъв?
Беззаконие? Някой без закон?
Не живееш съобразно името си.
За нищо на света не трябваше да пускам ръката ти.
Начинът да получиш това, което искаш и аз също да получа желаното...
Защо не можах да си го представя?!
Хайде, продължи напред...
Пожелай го!
Не искам да позволя на този невероятен човек
да умре на подобно място!
Искам да попитам батко
какво мисли за стореното през онзи ден.
Искам да му кажа, че съжалявам...
Офелия...
Където и да спиш, бих искал да ти покажа...
Аз... аз...
Обичах Офелия.
Няма да се предам!
Дори законите не ще ме спрат!
Беззаконие - Сервамп на Алчността! Протегни ръка към тази фантазия!
Представи си! Представи си!
Представи си...
Хайд.
Изглежда сте успели да излезете.
Здрасти, Лихт.
Съжалявам, но май трябва пак да загубиш от мен.
Кой е този дъртак?
Враговете на Лихт са и мои врагове!
Стига си се перчил!
Превод и субтитри: Miss Interpol
Eastern Spirit ® 2016 www.easternspirit.org